EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Det var en uvirkelig opplevelse å se Hannah slik.
Det er det eneste som kan tvinge en mann i kne.
Det var et privilegium at den skjøre skapningen hadde tillit til meg
før hun hadde tillit til noe annet.
Og at jeg skulle få bruke resten av livet på å bli kjent med henne.
- Beklager. - Ingen grunn til å beklage.
Det er lov å slippe følelsene til i dag.
Han klarte ikke å holde tårene tilbake. Han gråt mer enn jeg.
Du var så sterk. Sykepleierne var mer bekymret for meg.
Du var redd. Det var vi begge.
Med rette, tydeligvis.
Ikke klandre deg selv.
Andy, du var en fantastisk far fra første stund.
Det er naturlig å stille seg selv spørsmål.
Men juryen må få vite hvor høyt dere elsket Hannah,
og at dere stolte på at skolen skulle verne om henne.
Nettsamfunnene flommer over av diskusjoner om Hannahs lydbånd.
- Folk frykter at det kan påvirke utfallet. - Jeg er ikke redd.
Skolen er ikke mer tjent enn oss med at de blir godtatt som bevis.
Kan de ikke bikke saken i vår favør?
At Hannah forteller historien i egne ord?
Det kan også vende juryen mot oss.
Hvordan kan det slå slik ut å høre hva som hendte med henne?
Det er komplisert, Liv.
ALEX BÅNDENE ER LEKKET
COURTNEY KRISEMØTE FØR TREDJE TIME
SHERI VI MÅ SNAKKE. RING MEG
TONY JEG BAD DEG LA VÆRE
Det blir en jævla kjip dag.
På grunn av...?
Det føles som første skoledag.
Bare at det foregår i en alternativ virkelighet
hvor alle har snakket om meg i månedsvis.
Ja, det er uvirkelig.
Hannah fikk deg til å ville bli et bedre menneske.
Hun gjorde inntrykk på alle hun møtte.
Er ikke dette sært?
Jo.
Er det på grunn av meg?
Det må det være.
Tenk at han tør å vise seg her.
Du, Hjelmen?
Synd å si at det var det jeg sa.
Tenkte vi oss ikke om?
Jeg lurer på hva som skjer med Jessica. Eller Alex, Justin eller deg.
Fikk du ikke meldingene mine, Clay?
Jeg må ha slått av lyden.
Skye? Hei.
Hei, Justin. Jeg ville ønsket deg velkommen tilbake, men timinga er elendig.
- Hva mener du? - Kassettene.
- Hva med dem? - Har ikke Clay sagt noe? Vet han det ikke?
- Hva da? - De har lekket ut.
De ble lekket på nettet. Alle har hørt på dem.
- Hva? - Ja.
Kødder du?
Visste du om dette, Jensen?
Jeg...
Ja, jeg gjorde vel egentlig det, men...
- Jeg må stikke. - Hva?
Jensen? Clay! Hvor faen skal du?
Vi er innkalt til krisemøte.
Hun så det beste i alle, selv om de selv ikke gjorde det.
Men straks hun entret Liberty, fremstilte de henne som en helt annen.
Fremtida står på spill. Hva om Harvard får vite det?
Det som oppstod mellom dere, bør ikke ha noe å si.
Det kan ødelegge livet mitt.
Vi legger en strategi når vi møtes.
Alle stiller. Men jeg har ikke sagt fra til Jessica.
Hva skulle jeg ha sagt?
Si at noen prøver å ødelegge livene våre.
Når de så på Hannah, så de bare det de ville se.
De antok. De spredte rykter.
- Hei, Jess. - Hei.
Hva feiler det folk i dag?
- Har du ikke hørt det? - Hva da?
Kanskje vi skal stikke. Vil du skulke?
Hvorfor? Hva skjer?
- Si det. - Kassettene har lekket ut.
Hva?
Herregud.
Ja. Jeg er lei for det. Det er sinnssykt.
Når jeg ser henne for meg idet hun går ned gangen, alles øyne rettet mot henne...
Med en svær saks eller noe?
Hvordan klipper du ellers over et bånd, Scotty?
Jeg har aldri gjort det før.
Ta med matlysten. Pappa sa at det blir mat å få kjøpt.
- Kult. - Jepp.
- Du stiller vel? - Hva? Ja visst. Så klart.
- Ja. - Greit.
Hvem gjorde dette?
- Kom hit! - Slapp av. Det går an å vaske det bort.
VOLDTEKTSMANN
- Det er bare en idiotisk spøk. - Det er temmelig sykt.
- Skal vi gjøre noe? - Som hva da?
- Det er galskap. - Jeg er ikke bekymret.
Kall det voldtekt om du vil.
Hun ville ha meg. Meg.
Hun bad meg knulle henne. Er det voldtekt, har alle jentene...
Hvor fikk du tak i det?
Hva søren var det?
- Var det deg? - Ja.
Hva gjør vi? Skal vi ta dem?
Hva faen har skjedd?
Noen la ut innholdet på kassettene på nettet. I går.
Noen?
- Vedkommende var anonym. - Det er for jævlig.
Hva skal du gjøre?
Jeg trenger en tenkepause.
Jeg må ringe pappa.
Slipp! Slipp meg, for faen!
Jeg visste at du var en pervo.
Hei! Dere!
Helvetes rasshøl! Åpne!
Selv om Hannah ikke stolte på medelevene, burde hun kunne stolt på skoleledelsen,
særlig siden vi valgte Liberty på grunn av fokuset deres på trygghet og støtte.
Spurte du hvordan de behandlet mobbing da dere meldte henne inn?
Uttrykkelig. Vi forklarte at Hannah opplevde noe vondt på den forrige skolen.
Jentene var ufine mot henne,
så vi ville ikke at det skulle skje igjen.
Hvilket svar fikk du da du spurte?
De har nulltoleranse for trakassering og tar slike hendelser på alvor.
Hun var i trygge hender, sa de, men likevel lot de alt dette hende.
Hadde skoleledelsen tatt ansvar,
ville hun aldri fått det så vanskelig.
Da ville hun fremdeles vært den samme lykkelige, håpefulle jenta hun alltid var.
Hørte dere hva han sa på det siste båndet?
- Hvordan kan hun være sammen med ham? - Hun visste det vel ikke.
Hei, Chlöe. Jeg blir forsinket til innvielsesseremonien.
- Skal du fremdeles dit? - Ja.
- Skulle jeg ikke det? - Ok.
Vi sees siden.
- Ja. - Ha det.
HORER SKRIKER VOLDTEKT NÅR DE ANGRER
JESSICA DAVIS VILLE DET
HANNAH ER EN LØGNER
DU OGSÅ
Der er du jo.
- Skulle tro at du prøvde å unngå meg. - Hva? Nei.
Nei, jeg...
- Jeg ble låst inne. - Jeg vet det. Jeg måtte flytte stolen.
Du vet ikke hvorfor.
På en måte.
Nesten alle vet det.
Jeg forstår det hvis du har endret mening om å gå på kino med meg.
Nei da.
Du slipper ikke unna så lett.
Be Warren få fortgang i saken.
Alt går til helvete her.
Jeg må stikke.
Jeg hørte tilståelsen.
Går det bra, kompis?
- Du så ikke bra ut forleden. - Du skal få svi, Bryce.
Ser du for deg at det skjer uten at du blir tatt med i dragsuget?
Jeg gjør alt i min makt...
...for at du skal unngjelde.
Jeg unngjelder ikke for en dritt, Justin.
Advokatene jobber for meg døgnet rundt.
Delstatssenatorer bekrefter hvilken hederlig borger jeg er.
Hva har du? Ei mor som er narkis og en unnasluntrer av en far?
Nei, det stemmer jo. Du kjenner ikke faren din.
Du har ikke møtt ham.
Du er bare søppel, Justin.
Ingen vil høre på deg.
Ingen bryr seg om deg.
Du har verken noe eller noen.
Hei, Jess.
Ja, jeg er... Jeg er hjemme.
Jeg måtte stikke.
Mamma ringte meg grytidlig.
Hun kranglet med meth-Seth, så...
Går det...
...bra?
Du var snydens full i går.
Det var vi begge.
Ja, det gjorde vi.
Husker...?
Husker du det ikke?
Fy flate. Ja, vi var sørpe fulle.
Beklager, altså.
Det så ut til at du koste deg i går.
Vi sluknet sikkert etterpå.
Ja, det var en jævla bra fest.
- Syke faen! - Hva?
- Jeg knuser deg. - Hold opp.
- Slipp meg! - Du!
- Tok du bilder av søstera mi? - Hva?
Fulgte du etter henne?
- Nei. - Jo.
Du la dem i skapet mitt.
- Hva faen feiler deg? - Jeg har faen meg ikke gjort det.
- Det var deg. - Hva?
Først ei rotte, og nå dette?
- Hva faen vil du? - Ei rotte i skapet?
- Kødder noen med deg også? - Ja, du.
- På grunn av i går? - Nei, det...
Det må være Bryce. Faens Bryce.
Han vil ha oss til å tie. Det skjedde med meg også.
Det var ikke meg.
Zach.
Nærmer du deg søstera mi, kverker jeg deg. Hører du?
Vil du ha en åttendedel?
- Jeg har en bra blanding. - Jeg trenger sterkere saker.
Har du oxycontin?
Jeg kan skaffe deg det, men det vil koste.
- Forrådet er strupt. - Hva har du på deg her og nå?
Jeg trenger å ruse meg og har bare 20 spenn.
Jeg har heroin. Vil du bli skikkelig høy, må du injisere det.
Jeg...
- Jeg har ikke noe utstyr. - Det kan jeg skaffe deg.
Mr. Baker, jeg har forstått at du er i et forhold med Valerie Hampton.
Stemmer det?
Ja. Min kone og jeg...
Vi er separert.
Stemmer det at du innledet forholdet til Ms. Hampton i april i fjor?
Før Hannahs bortgang og den påfølgende separasjonen?
Jeg gremmes, men vi var sammen i en måned før jeg avsluttet forholdet.
Vi møttes ikke igjen før etter Hannahs bortgang, etter separasjonen.
Men om Hannah levde da du først møtte Ms. Hampton,
kan hun ikke da ha visst om affæren?
Protest. Ren spekulasjon.
Vi må etablere en tidslinje for å ta høyde for alt som kan ha hatt en innvirkning
- på Hannahs sinnstilstand. - Avvises. Fortsett.
Er ikke det mulig at Hannah visste om dette, Mr. Baker?
Uavhengig av hvorvidt dere diskuterte det.
Med mindre dere...
Dere snakket om det.
Det holder.
Jeg ringer når jeg kan.
Hannah?
- Hvordan kunne du? - Jeg elsker mora di av hele mitt hjerte.
Men et ekteskap, lille venn... Et ekteskap kan være vanskelig.
Det er forferdelig å oppdage at foreldrene dine ikke er perfekte.
Ikke gjør det om til en slags lekse.
Unnskyld.
Jeg avslutter forholdet.
Jeg gjør det i kveld.
Fortell det til mamma før jeg gjør det.
Jeg fortalte kona mi om Valerie.
Vi bearbeidet saken, og siden bød den ikke på problemer. Hannah visste det.
Hun visste også at du var utro mot mora.
Hun begikk selvmord under et halvt år senere.
- Vi gikk videre som en familie... - Ingen flere spørsmål.
Hun hadde problemer med skolen.
Med oss var hun lykkelig, håpefull.
- Hun var glad... - Forlat boksen.
Kan vi ikke forklare hva som hendte?
- Komme med en uttalelse? - Ikke nå.
Når da? Alle vet hva hun hadde å si.
Du vil ikke at det skal fremstå som om du angrep jenta.
Jeg har ikke noe å skjule.
- De må høre min versjon. - Det får de når du vitner.
I mellomtiden stenger du ute støyen.
Skal vi ikke nyte dette?
Mange følger med på oss i dag.
Du har støttespillere, kjære.
Bør vi bekymre oss for den andre jenta?
- Kjæresten virker da harmløs. - Ikke denne Chlöe. Hun er en bagatell.
Jenta som ble nevnt på lydbåndet. Fra festen?
Vi vet ikke om festen forekom. Det er en historie.
Vil du hevde det, eller tror du virkelig på det?
Disse ungdommene, Nora... De trakter etter det Bryce har.
- Er ikke sønnen din i stand til det? - Selvsagt ikke.
Tror du det?
- Jeg kjenner gutten vi oppdro. - Er du sikker?
- Unnskyld, Mr. og Mrs. Walker? - Hei.
Hva dere å si til forsvar for sønnen deres?
Ha oss unnskyldt.
Alle vet hva han gjorde mot Hannah Baker. Hvordan kan dere la ham hylles?
Alt er under kontroll.
Skam deg, Mr. Bolan.
Skoleledelsen har skyld i det.
Barna etterlates i deres omsorg.
Ser de at noe er galt, bør de handle deretter.
Zach.
Hei. Har noe...
Hendte noe på skolen i dag?
Som hva da?
Så flott banen har blitt. Og pressen er her. For en anledning!
Vi kan ikke bli.
Hvorfor ikke?
Vet du hvorfor pressen er her? Har du hørt om kassettene?
De nevnte ikke noe om deg som du ikke allerede har sagt...
- Det er ikke det. - Akkurat nå trenger Bryce støtten din.
Kom, May.
Hva vil folk si om du ikke er her, Zachary Dempsey?
Ungdommene har det så tungt.
DEG ELLER BRYCE
Foreldrene vet det ikke.
VELKOMMEN TIL WALKER-BANEN
God ettermiddag. Mitt navn er Marcus Cole. Jeg er elevformann.
Det gleder meg å være til stede i dag.
Siden 1913 har Liberty High gjort seg umak
for å hjelpe elevene med å oppnå akademisk utmerkethet i et trygt og støttende miljø.
Men i de senere år har disse verdiene...
...gått dukken.
Jeg er en del av problemet.
Jeg er formann for gruppa LæreGutta, hvis mål er å opplyse gutter.
Herved trekker jeg meg fra gruppa.
Jeg er en hykler.
Hvordan kan jeg påstå at jeg bryr meg om å beskytte jenter
når jeg har beskyttet...
...en voldtektsmann som Bryce Walker?
Bryce Walker må unngjelde!
Hannah Baker var Bryce Walkers offer.
Liberty må endre skolens kultur.
- Det holder. - Den beskytter ikke barn...
Det er et slags pek initiert av noen av elevene.
Vi må beskytte barn som Hannah Baker.
Åpenbart svært ufint.
Vi fortsetter med dagens program.
Hva i helvete foregår på denne skolen?
Den unge mannen følte seg skyldbetynget. Han trengte å tilstå.
Noen har gravd opp snusk om ham.
Det er oss en glede å være...
Unnskyld, kan jeg få litt ro?
Takk.
Det er oss en glede.
- Gi en varm applaus for... - Du vet at det ikke er sant?
- Det er løgn. - Klart jeg vet det.
...foreldrene til vår lagkaptein, Bryce Walker.
Tenk at han gjorde det.
Vi er skolens manipulatorer.
Vi kan få alle til å gjøre hva som helst.
Flott.
- Ikke verst. Du er blitt god. - Medgang bygger selvtillit.
Vi kødder med formannen...
Og drar damer.
Og med det mener jeg søstera mi. Mackenzie fortalte om stevnemøtet i helga.
Jeg skulle fortelle det.
Jeg vil ikke at det skal bli kleint.
Det er greit. Jeg stoler på deg.
Så lenge du ikke er en gærning med fotoapparat som forfølger jenter.
Fy faen!
Helvete.
Du! Kompis?
Se på dette!
Traff du den?
Søren.
Du...
Se på den. Den var...
Den fløy rundt for litt siden, og nå er den...
Altså...
Foreldre vet ikke hva som foregår på skolen.
Faen da, Clay. Svar!
Aner du hva du har gjort?
Hvor i helvete er du blitt av?
Hva faen har du gjort?
Jeg bad deg om hjelp, og du gjorde ikke en dritt.
De utpresser meg. Det var tvang.
- Hvem i helvete er "de"? - Det kan ikke jeg vite.
Hvis opptaket lekker ut, er det gjort.
Jeg har fremtida foran meg. Men for din del er katta ute av sekken.
Jeg sa ikke noe som er usagt fra før.
Du har begått en jævla stor tabbe.
Det er begrenset hva vi kan gjøre for å hjelpe,
uansett hvor mye vi ønsker det.
Vi må spille av kassettene for politiet og ta guttene som gjorde det mot henne.
Spiller ingen rolle hva hun vil, Noelle.
Hun er hjemme. Vi snakkes siden. Det lover jeg. Ring meg. Elsker deg.
- Hei, pappa. - Hei, gullet mitt. Slå av en prat med meg.
- Jeg har ikke noe å si. - Lille venn.
Mora di og jeg stiller opp for deg.
- Samme hva. - Det går fint.
Jeg har mye lekser. Er det greit?
Mrs. Baker ringte for litt siden.
Hva ville hun?
Høre hvordan du har det.
Jeg... Jeg føler for å være alene nå.
Det er begrenset hva vi kan gjøre for å beskytte dem.
Og enkelte ting kan de ikke beskyttes mot.
Jeg kunne ikke være der når noen bedømte eller latterliggjorde henne.
Jeg satt ikke på alle svarene.
Jeg fant ikke alltid de rette ordene.
Etter alt som hendte ved Liberty...
Jeg tror at det ble for mye for Hannah.
Etter alt det rant begeret over.
Ble du informert av noen ved skolen om problemene som oppstod?
Spredningen av Sexy eller ikke-lista, høytlesningen av det suicidale diktet,
eller det anonyme spørsmålet vedrørende selvmord?
Nei. Nei, det gjorde de aldri.
Hadde de sendt ut et varsel til foreldrene,
kunne vi ha tatt initiativ til en samtale med Hannah.
Men de informerte oss ikke om noe av det.
Ledelsen var altså enten uvitende om problemene som foregikk på skolen,
eller så visste de om det uten å ta grep?
Nettopp.
Takk, Mrs. Baker.
Mrs. Baker, var du klar over at Hannah visste om
- din manns sidesprang? - Jeg...
Det var jeg ikke, men...
Så du aldri noen hentydninger til at hun visste om det
eller at hun var i nød?
- Hei, mamma. - Hei, vennen.
- Går det bra? - Ja visst.
Faren din og jeg hadde bare en liten krangel. Ingenting alvorlig.
- Hvordan gikk det på skolen? - Som vanlig.
Jeg har noe til deg.
Iriser?
Favorittblomsten min. Er det en spesiell anledning?
Jeg så dem i vinduet på vei hjem og husket hvor glad du er i dem.
Jeg gir deg aldri noe med mindre det er morsdag eller noe,
men jeg ville takke deg for at du er en fantastisk mor hver dag.
Vennen min, da.
Så omtenksom du er.
Nei, jeg merket aldri noe.
Selv ikke du merket at Hannah hadde det vondt,
men du forventer det fra skolen?
- Protest. Resonnerende. - Trukket tilbake.
Mrs. Baker, du merket ikke at Hannah hadde det vondt.
Men kan noe i slektshistorien antyde at Hannah hadde anlegg for
psykiske problemer?
Familiemedlemmer på min side har lidd av angst,
men ingenting alvorlig. Hannah viste aldri tegn til det.
Var noen av problemene alvorlige nok til å trenge behandling?
Jeg har gått i terapi med jevne mellomrom under stressende omstendigheter.
Du har mottatt behandling, men det slo deg aldri at datteren din kunne trenge det?
Hun var et barn, og som sagt viste hun ingen tegn til sykdom.
Tok du Hannah med til psykolog, Mrs. Baker?
Nei, aldri.
- Hei. - Hei.
Du kom.
Ja.
- Hei. - Hei.
- Så fint å se deg. Du ser godt ut. - Til en som bor på institusjon å være?
Nei, til en helt vanlig person som alltid ser godt ut uansett å være.
Jeg spøkte bare.
Og takk.
Jeg ble utrolig glad da du ringte tilbake.
Jeg fikk nettopp lov til å bruke telefonen. Jeg har ikke unngått deg.
Fikk du alle meldingene nå?
- Du hoppet vel over noen? - Ikke en eneste.
Greit, dere. Yogatimen starter straks
for de som er interessert og ikke gjør narr av stillingene.
Etterpå blir det samling i små grupper. Ta med noe å dele, ellers får du betale.
Kult.
Det...
- Det virker hyggelig her. - Kom, jeg skal vise deg rundt.
Kjemien i hver hjerne er forskjellig, så det tar ofte et par forsøk
før de finner de rette medisinene.
Røper jeg for mye nå?
Nei da. Det er bare...
Vet de at du er bipolar?
Skillet er ganske vagt
mellom en som er manisk og en som bare er i godt humør.
Jeg prøvde å runke deg foran foreldrene dine.
Folk gjør ikke det bare fordi de er i godt humør.
Du sier noe.
Jeg skjønner hva du mener. Det er ganske sprøtt.
Men medisinene...
Tenk om de forandrer deg?
Det håper jeg.
Jeg fungerte ikke optimalt slik jeg var.
Det gode humøret var fantastisk, men...
Det var som å...
...danse på kanten av en diger klippe.
Det var langt å falle, og landingen var altfor hard.
- Unnskyld. - Hold an.
Du vet at det ikke er din skyld?
Jeg vet det.
Det virker ikke slik.
Hele tiden...
- Hvordan kunne du skjule det? - Unnskyld, Olivia.
Jeg prøvde å ordne opp. Jeg ville ikke gjøre det verre for dere.
- Jeg ville gå videre. - Åpenbart.
Jeg visste ikke hva jeg skulle si.
Jeg klarte ikke å uttrykke behovet for...
...kjærlighet og omsorg. Jeg trengte å føle at noen trengte meg.
- Er det min skyld? - Det er ikke din skyld.
Skylda er vår. Vi burde kommunisert bedre.
Vi burde ha sett at jenta vår led.
Vi burde gjort noe.
Ikke prøv deg.
Ikke våg å få meg til å føle at jeg sviktet jenta mi.
Taper vi rettssaken, har du skylda.
Hvis vi vinner, har jeg skylda. Ser du det ikke?
- Følte du ikke det i vitneboksen? - Var det alt som skulle til?
Advokaten manipulerer deg, og plutselig stilles vi for retten?
Jeg ville aldri dette.
Men innerst inne følte jeg at vi hadde en god sak.
Jeg trodde at skolen, bøllene og monsteret
var ansvarlige for Hannahs bortgang, men vi har også skyld i det, Liv.
Vi hadde også ansvar, Liv.
Ser du det ikke nå, vil du aldri få øynene opp.
Jeg vil ikke kjempe lenger.
Jeg vil ikke kjempe. Ikke med deg, og ikke i retten.
Rettssaken er bedre stilt uten meg.
Og det er du også.
Når får du dra hjem?
Mamma vil ikke at jeg skal gå på Liberty lenger.
Hun vil at jeg skal bytte skole.
I East County?
I en annen delstat.
Jeg skal bo hos tante og onkel.
Vent. Så du...
Kommer du aldri tilbake?
- Jeg må begynne på ny giv. - Ny giv.
- Og glemme alt som var? - Nei, ikke sånn.
Ikke glemme deg og vennskapet vårt, men jeg må gå videre.
- Blir du tvunget? - Nei.
Jeg gjør det selv.
Jeg kan ikke late som om jeg har det bra, som om jeg ikke må jobbe for å bli bedre,
som om alle andre har skyld i dette.
Jeg trenger et bedre liv.
- Du vil glemme meg. - Herregud, det skjer aldri.
Jeg blir redusert til han du kjente.
Jeg kan gi slipp og likevel elske deg.
Jeg vil alltid elske deg.
Jeg vil savne deg.
Jeg vil savne deg også.
Du er et godt menneske.
Du kan hjelpe andre.
Men kanskje ikke slik du tror at de trenger hjelp.
Clay?
Clay!
Jeg må snakke med deg.
Hvorfor tar du ikke telefonen, Clay?
Justin.
Hvor er Clay, din kødd?
Jeg spurte...
Justin.
Faen.
Justin! Våkne.
Våkne, for faen!
Du, våkne!
Justin!
Snu deg!
Jeg klarer ikke å snu deg selv.
Faen!
Jeg nekter å la deg dø.
Faen!
Helvete.
Hei...
Vi får ikke alltid nye sjanser.
Til å hjelpe.
Til å være der...
...på rett måte.
Til å elske dem.
Hei.
Pappa sa at du ringte. Jeg hørte hva som hendte i rettssalen i dag.
Jeg ville bare ta kontakt for å høre om jeg kan gjøre noe.
Stig på.
Det har sikkert med toleransenivået å gjøre.
- Jeg har bare injisert et par ganger før. - Du kunne dødd.
Som om noen ville brydd seg.
Ikke spøk om sånt.
Søren.
Beklager.
Du?
Drikk dette.
Hvor er arret?
Det er...
Det er flere arr.
Men håret dekker dem. Derfor lot jeg det vokse.
Jeg husker hvordan det så ut.
Da du var ny ved Liberty,
var det noen som sa at det fikk deg til å se ut som en soper.
Men jeg svarte at det var en jævla dum ting å si.
Det var utrolig snilt av deg.
Vel...
Samme det.
Er du fremdeles forelsket i Jessica?
- Det spiller ingen rolle. - Se på deg. Klart det gjør.
Hva faen skjedde?
Han tok heroin og kvaltes nesten av sitt eget spy.
Hva feiler deg? Du ble nettopp nykter...
La ham være i fred.
Forsvarer du ham nå?
Hva faen tenkte du på da du la ut kassettene?
Aner du hva du gjorde mot Jessica?
Jeg vil at Hannah skal få oppreisning.
Synd at jeg såret Jessica, men kanskje det er på tide at hun står frem også.
Hva faen gir deg rett til å avgjøre hva som skal komme ut?
Jeg har gjort alt jeg kan,
alt tenkelig, for å gjøre det godt.
Jeg klarer det ikke alene.
Greit?
Beklager at jeg lekket dem, men det blir verre før det blir bedre.
Jeg trenger dere.
Roter håndleddene. Godt truffet.
Ja.
- Du trengte en runde. - Jeg føler meg bedre allerede.
Kvelden er ennå ung. Den kan bli bedre.
- Jaha? - Ja.
Hva tenkte du på?
Hei! Jeg visste ikke at du skulle stikke innom.
Lucas, hils på Tony. Tony, møt Lucas.
Hei. Hyggelig å hilse på deg.
Ja visst. Hyggelig å møte deg også.
Vi får snakkes.
Jeg må stikke. Jeg er ganske sliten.
Du?
Har vi trent sammen før?
Jeg tror ikke det.
God kveld.
Vi vet ikke alltid...
...hva barn opplever.
Hei. Ble vi ikke enig om å ha døra åpen?
- Den var åpen. - Nei, omtrent lukket.
Vinkelen fra døra til karmen skal være 45 grader.
Forrige måned forhandlet vi oss ned til 30.
Nå var den bare tre, så la døra stå åpen.
Vent, pappa.
Unnskyld for i går kveld. Det var ikke meningen å ødelegge festen.
Gutten min.
Det gjorde du ikke. Jeg skylder deg en unnskyldning.
Jeg føler at jeg presset deg for hardt.
Jeg tenker at det kanskje er bra for meg.
I dag presset jeg meg selv til det ytterste,
og det fungerte bra.
- Så bra. - Og hukommelsen blir stadig bedre.
Fint. Legen sa jo ikke at du stod på stedet hvil.
Han sa at restitusjonen ville være uforutsigbar,
men at det alltid finnes håp.
- Jeg vet det. - Ja.
Da jeg spilte det videospillet i går,
minnet det meg om et annet spill som heter "Desert Duty".
Dersom jeg spiller det igjen, hjelper det meg kanskje å huske mer.
- Er det et skytespill? - Ja. Jeg vet hva du tenker.
Men det er ikke slik. Jeg...
Det er noe jeg må huske.
Jeg vet ikke om det er så lurt.
Nei, nettopp.
Jeg forstår det. Det var et dumt forslag.
- Jeg får komme meg til sengs. - Greit.
- God natt. - God natt.
Men barn forteller deg ikke alltid hva de føler.
"Jeg sier at huset står i brann, men alt jeg kan, er å skrive poesi.
Jeg kan ikke annet enn å dandere blomster på bordet i et brennende hjem.
Jeg presser meg mot rammen. Jeg messer de rette ordene.
Jeg knytter nevene og løsner grepet."
Skrev Hannah det?
Jeg har lest det en million ganger og trodde at det handlet om skolen.
Hun kvaltes. Herregud, det foregikk rett for nesa mi.
Det brennende hjemmet, blomstene...
Det handlet om farens affære.
Hun ville trøste meg når jeg skulle trøstet henne.
Hvorfor så jeg det ikke?
Ikke klandre deg selv. Det er Andys skyld.
Ikke fortell meg hva jeg skal føle, Jackie.
- Unnskyld. - Du har rett.
Nei, jeg er lei for det. Det er litt mer komplisert enn som så.
Jeg overskred en grense.
Kanskje jeg bør legge meg.
- Ikke gå. - Det har vært en lang dag.
Jeg må få litt søvn.
Koselig å møte deg, Jessica.
Vel...
Du synes vel at jeg er dum som forsvarer en mann som ikke fortjener det.
Jeg forstår.
Det gjør jeg virkelig.
Du elsker ham jo.
Til tross for alt, uansett hvor sprøtt det er, elsker du ham.
Det gjør jeg.
Selv om han såret deg dypt.
Jessica, hvis det er...
Hvis det er noe du vil snakke om...
Hvis Hannah hadde kommet til meg...
Da kunne alt sett annerledes ut.
Kanskje det smertet henne for mye.
Kanskje hun ville beskytte seg selv.
Jeg er ikke flink til det.
Jo mer jeg tenker på det, desto modigere virker hun.
Men vi vet begge at det ikke lot seg gjøre i lengden.
Det er ikke modig å holde ting for seg selv.
Å tillate seg å kjenne på smerten...
Det krever mot.
Det er lov å vise følelser.
Det er lov.
Ikke en dag under rettssaken går...
Det går bra.
...i løpet av de lange månedene,
uten at jeg ønsker at jeg kunne omfavne henne
og si at alt vil ordne seg.
Men jeg fikk aldri sjansen.
- Hvorfor fortalte du ikke om rusmisbruket? - Han var på bedringens vei.
Jeg visste ikke om det da jeg tok ham med hit.
- Skal vi ringe barnevernet? - Nei!
Da forsvinner han i systemet og får ikke vitne.
Er det alt vi bryr oss om?
Jeg vil sikre barnas trygghet. Det er vanskelig når de kjemper mot oss.
- Hvordan gjør jeg det? - Dommerkontoret ringte.
Lydfilene var vannmerket. Du stjal dem fra datamaskinen min.
Du sa at du ikke jobbet med saken.
- Ikke sno deg unna. - Du opplyste Sonya.
- Slik visste de om Zachs meldinger. - Er det sant?
Jeg styrte en kollega i riktig retning.
- Det er ikke det samme. - Det er verre.
Du satte jobben, bevillingen og levebrødet vårt i fare.
Du ødela livet mitt!
Dere er som barn, og kun én av dere er det.
- Hva skal det bety? - Clay trenger foreldrene sine nå.
- Jeg trenger ikke noe. - Gå på rommet ditt.
Hva?
- Er det rettferdig? - Opp på rommet!
Sporenstreks!
Familien får ikke legges i grus.
Ikke over rettssaker, andres barn eller narkotika.
Det får ikke skje. Jeg skjønner at du er sint.
Jeg er også sint, men han er et barn!
Kan du fikse noe om du ikke vet at det er ødelagt?
Hannah sa ingenting.
Clay.
Nei.
Du får ikke si noe som helst.
Det er din skyld, Hannah. Denne salige røren begynte med deg.
Det var dumt av meg å legge ut lydbåndene, men du spilte dem inn.
- Du ødela andres liv! - Jeg vet det.
- Jeg er lei for det. - Er du?
Er du lei for det?
Det hjelper ikke en dritt, for du er borte for godt!
Du tok livet ditt uten å bry deg om andre.
- Jeg brydde meg! - Da ville du aldri gjort det.
Jeg hadde det vondt og tenkte ikke på hvem jeg ville såre.
Du gjorde noe ondskapsfullt.
Forsvinn!
Hei, mamma.
Ved behov for å finne krisehjelp gå til 13ReasonsWhy.info.
Tekst: Marianne Heggernes